- Rae, kan du köra lite saktare? - Jag älskar att köra fort, Ang.
Och jag älskar att slippa spy.
- Det stinker i baksätet. - Ligger min träningsväska där bak?
- Vad äckligt. Haley, byt med mig. - Inte en chans. Jag sitter här framme.
- Rae? - Hon var först. Låt henne sitta där.
Visst, jag får väl hålla andan hela vägen dit.
- OMG, sa jag att jag var på besiktning? - Sa du precis OMG?
Ja, jag antar det.
Skrattar du genom att säga lol om och om igen?
Förlåt, jag menar, lololololol.
Hur långt är det kvar till festen? Jag kan inte andas här bak.
- Nästan där, vi tar en genväg. - Kommer det att finnas alkohol där?
- Om det gör det, så får du inget. - Titta i handskfacket.
- Lugn, Ang. Det räcker till alla. - Tack, Rae.
- Hon är femton. - Som om vi inte drack när vi var det.
Akta!
Vore det inte trevligt om varje dag vore lika vacker som idag?
Det är vårt mål här på Baier Corp.
Vi bryr oss inte bara om dig. Vilka ni är och var ni bor-
-är precis lika viktigt för oss.
Titta när jag visar er alla sätt som Baier Corp gör skillnad i ert samhälle.
20,6 miljoner till skolor Naturvård
Skit också!
- Vilken jävla kö. - Elise, tänk på språket.
- Vad länge du kissade. - Jag försöker dricka fyra liter om dan.
Om man dricker fyra liter om dan får man visst fin hy och blir smal.
Varför lånar du inte en blöja från Debs skitmaskin?
Elise!
Angela, jag tror att tåget är...
Då var vi framme, tjejer.
Vad det saknar i stil kompenseras av den totala isolationen.
Ang, det är fantastiskt. Det känns som att vara hemma.
- Herregud! - Rae!
- Vad snygg du är. - Ja, jag försöker verkligen göra mig...
- Vad snabba ni var. - Så kul att se dig. Jag har presenter.
- Presenter? - Ja.
Popop har inte ändrat nånting.
- Tja, det finns en ny tv. - En dag kanske han har en dator.
Tveksamt.
Schyst att vi fick ha din fest här, eller hur?
Vad ska jag säga? Han älskar mig.
Skumt att vara här efter alla dessa år.
Ja, det här mycket bättre än Vegas.
- Jag trodde att ni ville ha intimtitet. - Jag retas bara, Rae.
- Mindre risk att hamna i fängelse här. - Är du säker?
Jag har inte sagt noll risk, så...
- Vad kul att se dig. - Vad snygg du är.
Ingen rökning, Elise. Vi har ett barn här.
Jag får inte röka i bilen eller i huset. Var fan ska jag i så fall röka?
Elise Patricia West. Vad har jag sagt om det där språket?
Jisses, Deb. Hur kan du ens mitt andra namn?
Tja, jag antar att du får sluta.
- Det är rökförbud här inne, Elise. - Förlåt.
Du behöver inte be om ursäkt. Du blev bränd på tutten, så...
Han är så fin.
Var har du parkerat "monstret"? Du skulle ju behålla den tills den pajade.
Ja... Jag är mellan två bilar just nu kan man säga.
Hur kan du röka? Är du inte rädd för att få cancer?
Grattis, Kimmie. Finns det nåt du inte är rädd för?
- Jordin, va? - Du måste vara kusinen.
Angela berättade vad alla hette på kontoret igår.
- Rae. - Vilket fint hus du har, Rae.
- Det är inte mitt, utan Popops. - Popop?
- Min farfar. Vi kallar honom Popop. - Det är jättefint ändå.
Har någon bajsat på sig?
Ja, det har du. Det har du faktiskt, älskling.
- Det är en del av livet. - Att trycka sin näsa i nåns rumpa?
Inte i. Moderliga uppgifter. Du lär dig också i sinom tid.
- Han gråter väl inte hela kvällen? - När han ätit och somnat är det lugnt.
- Lugn, han förstör inte din fest. - Det var inte vad jag menade.
- Har du några extra filtar? - Där nere. Garderoben i första gången.
Tack.
- Svårt att tro att vi var så unga. - Ja.
Jag är glad för din skull, Angie.
Tack.
Tack för att du gör det här... för min skull.
Självklart.
- Ursäkta mig, damer. - Vad vill du, sotarn?
Det här är väl en fest?
Det där var så roligt. Jag har aldrig gjort så här föru...
- Herregud, mår du bra? - Vi har visst en vekling med oss.
Tyst, Elise. Ska vi hämta soptunnan?
Nej, det är okej. Det var en sån där nästan-grej.
- Vad var det där? - Säkert några jägare bara.
- Jägare? - Kimmie, du minns väl jägarna?
- Jag vet inte vad du snackar om. - Kom igen, Kimmie.
När vi tältade i Kerr Park. Jägarna i horisonten.
- Dina dyblöta trosor. - Jag kissade inte på mig, jag svär.
Det var precis vad hon gjorde. Jag lovar och det var inte första gången.
- Oroa dig inte, Kimmie. Det är lugnt. - Det där var inga jägare.
Är det någon därute?
Inte en chans, vi är långt bort. Det är säkert en tvättbjörn...
- ...eller en pungråtta. - Det där var ingen pungråtta.
- Var fan ska du? - Ringa 911.
- Ryan, din idiot! - Jävla idiot.
- Varför tog du med honom, Chase? - Förlåt mig.
Vem är redo att klä av sig naken?
- Ingen vill se din lilla kuk. - Din mamma ville det.
- Vi ska bara stanna en stund. - Jag ville träffa dig.
- Du är ingen gäst, utan en pest. - Tack.
- Ingen orsak. - Strunta i mig, okej?
- Tänk på henne. Hur mår du, gullet? - Strunta i honom bara, okej?
- Han har alla könssjukdomar som finns. - Dessutom är han efterbliven.
Efterbliven... för fitta.
- Det är inte nerver, utan... - Du blir så snygg i smokingen.
- Herregud, Ryan! - Skit också.
- Förlåt. Det här bordet är inte stadigt. - Det är ingen fara.
- Rae! - Hej, Chase.
- Hur har du haft det? - Okej.
- Jobbar du fortfarande hos Russell? - Nej, det var länge sen.
- Jag ska börja plugga igen. - Schyst.
- Ja, det är toppen. Komvux, visst? - Ja.
- Hur visste du det? - Mamma berättade.
Jävlar. Det här är jag som lirar. Kom igen.
Dansa med mig, Rae. Kom igen, Rae.
Ryan...
Du går tillbaka till baren, så får ni fortsätta med det larv ni planerat.
- Jag är verkligen ledsen. - Du ska egentligen inte träffa henne nu.
- Det för otur med sig. - Vill du fortfarande gifta dig med mig?
- Om du har tur. - Ring om det är något.-Uppför er.
Jag vill utbringa en skål för...
...Angela.
För vi har alla samlats här för att fira...
En skål för... du vet...
För den blivande fru Chase Harding. Vi är så glada att ni funnit varandra.
- Och att du är i Sinclair Valley igen. - Och ännu gladare...
...att din horfitta är under kontroll.
- Skål. - Skål.
- Så vältalig, Elise. - Jag vill utbringa en skål...
...för de som inte kunde närvara ikväll.
Jag är färdig, tjejer. Jag kastar in handduken och kolla Aidan.
- Det låter som en riktigt bra idé. - Kom så går vi och lägger oss.
- En till dödar oss inte. - Nej.
Jisses...
- Jag sa ju att rökning var skadligt. - Fan vad du skräms, Kimmie.
- Vad gör du härute? - Jag ville ha lite frisk luft.
Det ser ut som en storm.
Vad är det som luktar? Klorin?
Vad fan är det där?
Nej, Kimmie. Rör den inte. Vi går in.
Det är för tidigt för oväsen.
- Bra jobbat, Kimmie. - Vad gör ni uppe?
- Det är nåt konstigt där ute. - Vad?
- Det är dimmigt. - Och det luktar illa. Klorin eller nåt.
- Det skulle ju vara klart hela helgen. - Nej, det är mulet.
- Och vi såg en död fågel. - Vad?
Han andas inte! Min baby kan inte andas!
Rör honom inte!
Ring 911!
Stå inte bara där, Kimmie! Följ med henne.
- Jag ska bara hämta jackan. - Glöm din förbannande jacka, stick!
- Jag får ingen signal. - Vad är det som händer?
- Vad väntar du på? Skynda dig! - Vart ska hon?
- Det är försent. - Vad? Åkte hon själv?
- Varför följde ingen med henne? - Du kunde ha gjort det.
- Jag ringde 911. - Och?
- Det är upptaget. Jag kom inte ens fram. - Kan någon berätta vad som händer?
Jag har ingen täckning alls. Rae, vad är det för nätverk härute?
Jag vet inte, jag har ingen mobil.
- Nej, Elise! Du får inte röka härinne. - För helvete! Vi har döda fåglar...
...och döda barn här. Rök är nog det minsta vi behöver oroa oss för.
Döda barn?
- Kimberly, var det där nödvändigt? - Kan någon berätta vad som händer?
Ingen vet vad fan som händer, Jordin! Tror du inte att nån berättat annars?
Jordin, ingen vet vad som händer, okej? Just nu kan vi bara...
- Vad ska vi göra? - Jag vet inte.
Vi kanske överreagerar lite.
Vi kollar nyheterna.
Katastrof i Sinclair Valley. Ett tåg som spårade ur orsakade en mycket giftig...
...är okänt just nu... Smittsamt. Experter... Sinclair Valley.
Herregud, tåget.
...Sinclair Valleys medborgare... ...hemma och hålla sig borta från...
- Skämtar du? - De måste berätta det.
- Har någon försökt ringa? - Jag har ingen signal.
Viktig information till alla medborgare i Sinclair Valley...
...har förgiftat...
...i luften, men man tror nu att det är extremt farligt...
Herregud...
...lokala myndigheter rapporterar att flera dödsfall är kopplade till...
Vad betyder det?
- Snälla... - Det är Ryan!
Vad gör du?
Jag vill inte att han kommer in om han är smittad. Då blir vi alla sjuka.
- Vad? Smittad? - Nyhetsankaret. Han pratade om gift.
- Det betyder inte att han är sjuk. - Jag tycker att han ser rätt sjuk ut.
- Öppna dörren, snälla. - Vad är det med honom?
Jag vet inte.
- Gå bort från dörren. - Jag ringer 911 igen.
Var är han?
- Du öppnar inte dörren. - Jag är lika rädd som du är...
- ...men vi måste hjälpa honom. - Tänk om det är ett farligt virus?
- Vad? - Det är svårt att andas där ute.
- Och det dödade fåglarna. - Terrorister kan ha gjort honom sjuk...
- ...och nu måste vi... - Terrorister? Skämtar du?
- Det är fortfarande upptaget. - Kimmie! Det finns en källardörr.
- Se till att den är låst. Nu! - Okej...
Ska vi verkligen lämna honom där ute? Menar ni allvar?
Tänk om det hade varit Chase?
Chase är inte så dum att han skulle vara där ute, okej?
Var han än är så är han nog i säkerhet.
Jag... Jag vill inte ha honom här inne.
- Vad? - Jag vill inte att någon ska dö.
Okej? Inte ens en idiot som Ryan.
Men om han är sjuk vill jag inte ha honom här inne.
Jag vill hellre att han är där ute.
- Skulle du låta honom dö? - Lyssna, du var inte där ute.
Det är något i luften och det är inte naturligt.
Var är han?
Det är rena döden där ute.
Det börjar bli riktigt dimmigt där ute. Jag ser ingenting.
Det är något där ute.
Vad är det där ute?
Titta vad jag hittade.
Toppen. Hittade du en antik tv också?
Vad?
Det funkar inte på en plasma-tv, Kimmie.
Man kan ändå vara trevlig.
- Vad hittade du den förresten? - I garderoben där nere.
I vilket rum? Kollade du alla rum?
Det är tillbaka!
Vi har nya uppgifter om att de kemiska pariklarna i luften är mycket dödliga.
Medborgare ska stanna inomhus med fönster och dörrar stängda.
Det drabbade området ligger mellan Clifton County till 23,5 Road.
Det är ju hela dalen.
Stanna inne med fönster och dörrar stängda. Räddningstjänsten i området...
...är på väg till...
...säkerhet. Vänta på räddningstjänsten... lämna inte era hem.
Nej, nej... Fixa det. De måste säga vad vi ska göra.
- Han sa just att vi ska stanna inomhus. - Herregud...
- Herregud... Vi borde leta efter honom. - Ingen rör dörren.
Okej? Det är farliga partiklar där ute.
Vi kommer att sluta som honom.
Är vi trygga här inne?
De sa att vi skulle stänga fönstren. Jag hörde dem säga det.
- Vi borde nog göra mer än så. - Vad snackar du om?
- Vi borde försluta dem på nåt sätt. - Är du överlevnadsexpert nu?
Lärde du dig det på komvux, Rae?
- Var ska du? - Hjälpa till.
Okej... Vad har vi här?
Då så...
Så...
Tror du att... det här händer på riktigt?
Tror du att vi överreagerar?
Jag vet inte.
Ryan...
- Ja. - Hjälper du mig med de här?
Det var allt.
- Förbannande terrorister. - På riktigt?
Vilka skulle spränga ett tåg förutom förbannade araber som slår till mot USA?
- Menar du typ... Al Qaida? I dalen? - Därför kallas de terrorister, Kimmie.
De kan slå till var som helst, när som helst.
Någon kanske borde kolla tv:n om det skulle komma tillbaka.
- Vi börjar i köket. - Okej.
- Jag kommer upp strax. - Okej.
- Vad håller du på med? - Jag skulle bara...
Dina?
Jag hade en precis likadan... i college.
Men jag skänkte den till välgörenhet när min karriär fick fart.
Jag... Det är bara tillfälligt.
- Det är inte som att jag bor här. - Minns du Haleys hund Missie?
Hon älskade den där hunden. Det gjorde vi alla, antar jag.
Den var så korkad. Den dummaste hunden någonsin.
Minns du?
Jag menar... vi behandlade den som en vanlig hund.
Vi klappade, matade och tog den till veterinären när den blev sjuk, men...
...vi visste alla att det var hopplöst.
Och en dag blev Missie påkörd av en bil. Det var så sorgligt, visst?
Nej, ingen grät. Vi reagerade knappt.
Det var inte så att vi var ledsna.
Vi brydde oss bara inte.
Alla förväntade sig att den skulle dö en korkad död och när den gjorde det...
Nej, gråt inte för det.
Ingen bryr sig när en korkad slyna misslyckas med sitt liv.
Spara tårarna till något meningsfullt, Rae.
En förlorare är alltid en förlorare.
Tror du att Deb och hennes barn mår bra? Det har gått typ två timmar.
De är säkert okej. Sjukhuset ligger inte så långt bort.
- Det är mer än två mil dit. - De tog ju bilen.
Tror du att det är en epidemi eller nåt? Som i filmen med den lilla apan?
Jag vet inte... men jag tror inte det.
- Hur vet du det? Huvudvärken och så... - Ebola börjar med huvudvärk.
- Gör det? - Kom igen. Ebola?
Huvudvärk, illamående och sen börjar man spy, men det är inga vanliga spyor.
Man spyr upp allt man har i magen tills det inte finns något kvar.
Och det upphör inte. Man fortsätter att kvälja.
- Vad äckligt. - Och till slut spyr man upp nåt annat.
- Bitar av sin egna mage. - Sluta.
- Jag mår illa. - Vad håller ni på med?
Vi tätar igen fönstren.
Jag fattar inte att det här händer. Jag ska ju gifta mig.
Okej, Kimmie. Vi gör klart fönstret.
Jag måste bara gå på toa.
Hallå? Hjälp mig, tack.
Hjälp mig. Vi är nästan klara.
Behöver ni hjälp?
Jag trodde att du krupit iväg och dött nånstans.
- Det borde vara det sista fönstret. - Elise, fick du tag i...
Borde jag hälla vatten i handfaten?
- Jag såg det i ett tv-program. - Nej, det finns en vattencistern.
- Vi har tillräckligt med vatten. - Är du säker?
Ja, vi ska inte vara här så länge. Räddningstjänsten är nog på väg.
- Hade inte er farfar en hund? - Ja, men Popop tar alltid med sig...
- ...Regs när han fiskar. - Ja, men finns det inte en hund...
- Hundlucka! - Ja.
Angie, det är låst. Det är låst, Angie.
Angie...
Var är Kimberly?
Kimmie!
Ta in henne!
Herregud...
Var försiktig. Akta armarna.
Okej, ett, två, tre.
- Mår hon bra? - Ser hon ut att må bra?
Har ni släppt in henne? Hon kommer att smitta oss alla.
- Hon är din vän. - Vi vet inte vad det är.
Hon kan göra oss alla sjuka, ni vet inte.
Precis, vi vet inte. Vi vet ingenting.
- Hon andas fortfarande. - Herregud, hon klarar sig.
Hon klarar sig. Hon klarar sig.
Rae, vi kanske borde ta henne till ett annat rum.
Nej, vi borde inte flytta henne.
Vi borde låta henne vila tills de kommer.
- Tänk om ingen vet att vi är här? - De vet.
Så klart att de vet. Det finns andra här. Popop vet.
- Var är han? - Jag vet inte.
Jag vet inte... De kommer. Elise, de kommer.
- Elise, de kommer, okej? - Hur vet du det, Rae?
Jag antar att jag inte gör det, Angela. Men vi var inte de enda här ute.
- Elise, mår du bra? - Jag har något i halsen.
- Tror du att det smittar? - Det vet vi inte.
Vi måste hålla oss lugna, okej?
Jag menar, det här händer säkert oftare än vi tror.
Ni såg ju på tv. Någon kommer, de har en plan.
Ja, men varför ska vi ta en risk? Varför ska vi anta att det inte smittar?
Sitta här och andas in något farligt virus i våra lungor. Du vet inte, Rae!
Som ebola.
Det vet vi inte. Allt vi vet är att det har med tågolyckan att göra.
Vi har inget annat val än att vänta.
- Ingen går ut, okej? - Ja, tåget.
De kan ha fört med sig nån sjukdom. Forskare arbetar jämt med sjukdomar.
- Sjukdomar sprids inte med tåg. - Förlåt, Elise.
- Är du virustransport-expert nu? - Angela, kan du bara...
Om det var en smittsam sjukdom skulle vi alla vara smittade nu.
Det vet du inte. Det vet du inte...
- Har vi någon medicin? - Vad då för någon? Mot dimma?
- Vi kollar i badrummen. - Okej...
- Vad var det? - Ingenting.
- Det kanske var en sån jägare. - Jordin, älskling.
Om det fanns några inavlade lantisar kvar vore de döda vid det här laget.
- Det är inte mycket. - Nej.
Använd inte allt. Vi måste ransonera.
Jag vet. Jag är så torr i halsen bara.
- Vi vet inte ens om det hjälper. - Varför tog du fram det i så fall?
- Det här är nog dåligt. - Får jag se?
Det bränner när man dricker det, men det kan fungera. Här.
Vi kanske borde ta olika skedar för säkerhets skull.
Kom igen, Kimmie. Kom igen.
Det här får dig att må bättre.
Kom igen, det här får dig att må bättre.
- Herregud... - Vad?
För helvete.
Då behöver du inte mata dem mer.
- Vi borde spola ner dem i toaletten. - Jag tänker inte röra dem.
Det ringer.
Det är bara en inspelning.
Alla linjer är upptagna just nu i Sinclair Valley. Håll er lugna.
Gå inte ut under några omständigheter.
Räddningstjänsten arbetar för fullt i dalen just nu.
Okej... Då antar jag att de vet att vi är här ute.
- Det kan ha spelats in för länge sen. - De sa att man skulle hålla sig torr.
- Så det måste vara en kemisk reaktion. - Lärde du dig det på komvux.
I gymnasiet. Det är rätt grundläggande kemi.
Förlåt att jag inte var en nörd i gymnasiet. Var är räddningstjänsten?
- De kanske inte kommer. - Jo.
De kommer, och jag är säker på att de kollar alla hus.
- Det kan ta en evighet. - Vad föreslår du att vi ska göra, Rae?
Vi väntar... de kommer.
Vi väntar, tjejer.
Det är det enda vi kan göra.
- Hur mår Kimmie? - Okej.
Hon sover fridfullt... just nu.
Jag önskar att jag gjorde det.
Herregud... Jag skulle kunna somna stående.
- Det är nog ingen bra idé. - Vad?
Vi var uppe sent igår och festade...
...och det verkar inte som att vi ska någonstans på ett tag.
- Så vad spelar det för roll om vi vilar? - Vi blev inte så trötta igår.
Ingen kommer.
Det tar tid, Jordin. De kommer.
Jag går och lägger mig en stund. Jag är helt utmattad...
...och jag ska gifta mig. Ingen har väl nåt problem med det?
Jag håller med dig, Rae. Jag är astrött, men jag vill inte dö i sömnen.
Mår du bra?
Absolut. Jag satt ner för länge bara. Vi behöver kaffe.
Ja.
Och lite socker. Mycket socker. Se till att du använder mineralvatten.
Det här är ditt fel.
Du borde ha tittat på vägen.
Nej...
Jag vill ha tillbaka min lillasyster, din jävla mördare.
Nej, nej...
Vilken morgon.
Jag tror att nåt är fel.
Kimmie?
Mår du bra?
Är det ett skämt?
Kimmie?
Kimmie? Hur mår hon?
- Kimmie, det kommer att bli bra. - Vi borde lägga henne på soffan igen.
Okej, Kimmie. Vi lägger dig på soffan. Det är ingen fara.
- Nej, Kimmie! - Lägg henne på soffan.
Kimmie? Kimmie, vad är det?
Berätta, det är ingen fara. Kimmie?
Snälla, hjälp!
- Är hon... - Död.
- Nej... - Kommer hon att dö?
Jag hör inga hjärtslag.
Ett, två, tre! Andas, Haley, andas!
Vad sa du precis?
Jag försökte bara rädda henne.
Förlåt mig...
- Vi kommer att dö allihopa. - Du får inte tänka så.
Det har gått mer än ett dygn, Rae. Ingen räddningstjänst, ingen alls.
- Ingen kommer. - Någon gör det.
- Vi är döda. - Nej!
Håll käften!
Elise?
- Förlåt. - Det är ingen fara.
- Det är ingen fara... - Förlåt mig.
- Hon försökte säga något. - Vad?
Kimmie försökte säga något, men jag hörde inte vad hon sa.
Jag kunde inte höra henne, jag förstod inte.
Elise...
Herregud... Chase, vad skönt att höra din röst...
Snälla, hämta mig.
- Jag saknar dig så mycket. - Vet de att vi är kvar här?
Säg att vi är här, snälla säg att jag är här. Snälla, säg att vi är fast.
Säg att vi är döende, Chase...
Älskling, lägg inte på.
Jag hör dig inte. Berätta att vi är här.
- Chase? - Angie.
- Batteriet har inte laddats. - Angela, det finns ingen el.
Herregud, du är täckt av blod.
Snälla...
Det är strömavbrott.
- Angela, det är strömavbrott. - Jag vet!
Jag hörde dig första gången!
Det bränner i lungorna. Det bränner i ögonen.
Det har gått mer än en dag och ingen har kommit hit.
Och slynan Deb tog vår förbannade bil!
Hon berättade nog inte för nån att vi är här och nu kommer vi att dö!
Lugna ner dig! Vi kommer inte att dö. Vi har inte varit utomhus.
Det börjar säkert klarna. Vi behöver bara hålla ut ett tag till.
Hålla ut? Snackar du om att hålla ut?
Kimmie höll ut riktigt bra, Rae!
Vi måste fokusera på det viktigaste, du vet som att...
- Vi kanske borde äta något. - Äta något?
Menar du allvar? Äta något... Hur kan du äta...
...efter det att...
Det bränner i mina ögon.
Jag har fått Kimmie över hela mig.
Hon bränner på min hud.
Det bränner på oss alla. Elise, det bränner på oss alla. Det är inte Kimmie.
Jag vill få bort henne.
- Jag vill tvätta bort det. - Nej, det är ingen bra idé.
Jag vill inte ha henne på mig!
Jag vill inte ha henne på mig...
Okej. Okej, Elise.
Det är okej.
Är du hungrig, Jordin? Jordin?
- Det är någon där ute. - Vad?
Var? Jag ser inget.
Du är väl fortfarande svartsjuk för att han valde mig istället för dig?
- Vad? Snackar du om Chase? - Du ville aldrig se mig lycklig...
- ...då du aldrig kom över honom, visst? - Det är ju larvigt.
- Nej, det är det inte. - Det finns viktigare saker att tänka på.
Du var så olycklig med ditt hemska liv att du var tvungen att förstöra mitt.
- Det här har inte med oss att göra. - Det har bara med oss att göra.
Ser ni honom nu?
Ner!
- Tänk om det är räddningstjänsten? - Med ett vapen?
Elise?
Ett, två, tre!
Elise?
- Vad fan har hänt? - Det är nån slags reaktion.
Kemikalierna absorberades av hennes hud eller något.
Vattnet... Det måste vara någon slags...
- Någon borde stänga av vattnet. - Jordin.
Varför har du en kniv?
Jordin?
Maten smakar ruttet...
- Jag ville skära bort de dåliga delarna. - Ja, men det där är en stor kniv.
Herregud...
Jordin, öppnade du dörren? Jordin?
- Jag veta att jag inte borde stirra. - Vad fan har du gjort?
Rör mig inte!
- Ta vapnet. - Vad?
- Snälla... Jag ska inte göra er illa. - Vad fan håller du på med?
- Jag vill bara samma sak som ni. - Varför förstör du saker?
Förlåt mig. Jag mår inte så bra.
Förlåt. Jag letade bara efter mat.
- Rör dig inte! - Jag ska inte göra er illa.
Snälla, jag är så hungrig.
Jag måste vila lite... borta från dimman.
- Vad gjorde du där ute? - Jag jagade.
Med Chewy, min hund. Vi jagar kaniner ibland. Titta på mitt gevär.
Så var är din hund nu? Är han fortfarande därute?
Han...
Jag är ledsen.
Så...
Råkar någon ha en mobiltelefon?
Jag var alltid redo för det värsta.
Jag har ett skyddsrum, militärutrustning och massor av vatten.
- Men hur gör man sig redo för det här? - Det kan man inte.
Nej...
Chewy led. Min hund...
Jag är ledsen.
- Howard. Mitt namn. - Rae och det där är Angela.
Angela.
- Var är dina kläder, Howard? - Okej...
Jag vet att det här ser märkligt ut, men jag fick ta av dem snabbt.
Jag började svettas och man vill inte ha det här på sig när man är blöt.
- Man måste hålla sig torr. - Hade du inte en gasmask?
Det var det enda som höll mig levande, men plasten började smälta.
Jag kan inte ta mig hem med den längre. Och filtret är nog förbrukat.
Jag började känna smaken av kemikalier och då såg jag det här stället.
- Jag är Jordin. - Herregud, Jordin.
- Sätt en klocka på henne eller nåt. - Trevligt att träffas, Jordin.
Howard.
Är någon hungrig?
- Hur kom du in förresten? - Dörren på baksidan var öppen.
Jag kom upp genom källaren.
Jag tänkte skälla ut Kimmie för att hon inte låste dörren som jag sa åt henne.
- Ang, du kanske ska ge honom vapnet. - Nej!
- Jag känner mig så trygg med det. - Ingen fara.
Jag avlossade de sista kulorna för flera timmar sen.
Varför det?
Varför jag avfyrade dem? Senaste gången var för att dra uppmärksamhet till mig.
Och innan det?
Innan dimman?
När jag jagade. Min hund sprang ner till sjön...
...efter en fågel eller nåt.
Jag var tvungen att skjuta honom.
- Jag hade inget val. - Det är okej, Howard.
Vi vet precis hur det känns.
Jag måste gå på toa.
Jag ska inte störa Elise.
- Ni råkar inte ha några batterier? - Hurså?
Jag hittade... den här.
- Herregud. - I källaren kanske?
- Ett ögonblick. - Vad fan håller du på med?
- Till dig. - Grattis.
Kom igen, öppna den.
- Rae! - Vad avundsjuk jag blir.
Och... Så att du kunde använda den direkt.
Det var väldigt omtänksamt.
Jag ska gifta mig.
Ge inte upp än, tjejen.
- Jag kanske kan ta oss härifrån. - Kan du?
- Kanske. - Hur då?
Nere på gatan finns det en bil som gått sönder, men...
- Kan du laga den? - Jag tittade lite snabbt på den.
- Med rätt verktyg går det nog. - I källaren. Popop har grejer där nere.
- Hur långt är det till bilen? - Det är en SUV. Nere på gatan bara.
- Jag tar mig dit. - Nej, det gör du inte.
Vi har räddningstjänsten från Sinclair Valley...
- Vet ni vad det är för kemikalier? - Vi vet fortfarande inte exakt...
Det var en olycka, jag... Han sa att den inte var laddad.
Var är du på väg?
Det här är ditt fel, ditt missfoster!
Vi är mitt i en stor räddningsaktion. Det viktigaste är att...
...vi kunde evakuera hela dalen ganska snabbt...
- Evakuera den? De har glömt oss. - Nej, det är ett misstag.
Vi släpper inte in någon annan i området...
- Vi är helt utlämnade. - De vet inte ens att vi är här.
Nej, det måste de göra, de kommer.
Tack igen, kapten. Vi återkommer till er alldeles strax.
Vi har en öppen linje om ni vill rapportera något.
- Vi är döda. - Nej, vi ska inte dö, Jordin.
- Brandmännen eller räddningstjänsten då? - De letar fortfarande, okej?
Det är helt omöjligt att de kollat alla hus.
- Säg att ni fortfarande kommer, säg det. - Ang, de kommer.
- Ingen kommer. - Det är inte sant, Jordin. Någon kommer.
- Inte förrän vi är döda. - Det är inte sant.
- Räddningstjänsten måste kolla alla hus. - De lät rätt säkra på radion!
Vi är fortfarande här! Det är döda människor överallt. Kom och rädda oss.
Vi är fortfarande här alldeles själva och vi behöver er hjälp.
Lugn, Jordin. De kan inte höra oss.
Jag tänker dö utan er hjälp.
Jordin? Jordin?
De kan inte höra dig.
Och det har du fattat nu?
Vill du ta livet av dig?
- Det räcker till oss alla. - Jordin, lyssna...
Det finns ingen anledning till desperata handlingar än, okej?
- Vi lever ju fortfarande. - Gör vi?
Kan jag få tillbaka dem nu, tack.
Jag bad dig snällt, Rae. Jag sa till och med tack.
- Låt mig slippa fråga igen. - Nej, Jordin.
Jag låter dig inte ge upp. Jag är ledsen.
- Vi är ändå redan döda. - Nej... Nej, vi är inte döda än.
- Chase kommer för att rädda mig. - Chase är död.
- Nej, det är han inte. Säg inte så. - Chase är okej, Angie. Han räddar oss.
- Kan vi fortfarande gifta oss? - Man kan inte gifta sig med nån död.
Dra åt helvete, din galna slyna!
Sluta! Ni måste sluta!
Du bröt min näsa, din jävla hora!
Jordin?
Jordin... Var lugn bara.
Nej!
Herregud! Helvete! Ner i källaren!
Det läcker in.
Vi kanske borde täcka för fönstret.
Vad är poängen?
Vad?
Minns du när vi var barn och sov över här på somrarna?
Vi bråkade om vem som skulle få sova överst.
Jag antar att det finns värre ställen och värre människor.
Jag är ledsen att jag eldade upp din Pixie Jam-docka i trädgården.
Eldade du upp henne?
Jag visste inte hur jag skulle göra mig av med bevismaterialet.
- Jag letade efter henne i nästan ett år. - Jag ber verkligen om ursäkt.
Jag ber verkligen också om ursäkt, Rae.
För vad?
För Chase. Jag ljög för honom.
- Jag tog honom ifrån dig. - Nej, Ang.
- Chase är en vuxen man och... - Jag förförde honom.
- Vad? - När du åkte till Vegas med Felice.
Vi gick ut till Applebees av alla jävla ställen.
Oroa dig inte. Han ville verkligen inte.
Jag fick göra honom riktigt full. Och när han blivit det berättade jag-
- att du åkt till Vegas för att träffa Tyler.
Tyler Jarvis? Jag har inte träffat honom sen gymnasiet.
- Han berättade aldrig det här. - Han var helt knäckt...
...och min säng var öppen.
Du är så självisk, Angie.
Din själviska fitta.
- Vad kallade du mig? - Även nu...
...när dina vänner dör en efter en... tänker du bara på dig själv.
Hur förväntade du dig att jag skulle bete mig när du dödade min syster?
Jag dödade inte henne.
- Vem körde bilen, Rae? - Det var en olycka.
Om det får dig att sova på natten, din mördare!
Helvete! Sluta!
Herregud...
Jag lever fortfarande. Jag ska gifta mig imorgon.
Jag ska gifta mig med min fästman.
Jag har en framtid. Jag har Chase.
Du har ingenting, Rae. Du har ingen.
Inget förändras. Ingen bryr sig om att du dör.
Kom igen! Starta!
Haley, herregud.
De lämnar dig, Rae.
- Lämnar mig? - Ge dig av, annars missar du dem.
Vad var det?
- Hej. - Chase?
Hur mår du?
Jag är ledsen.
Jag ville... hjälpa er.
Jag försökte åka tillbaka, men de lät mig inte passera avspärrningarna.
Jag sa att ni var kvar där ute, men de sa att de hade kollat.
Du är den enda som överlevde.
- Klarar vi oss? - Ja.
Vi klarar oss, okej?
Är du hungrig? Är du det?
Inte det där. Det finns ett hamburgarställe på andra sidan gatan.
- Låter det bra? - Ja.
- Jag är strax tillbaka, okej? - Okej.
Jag är strax tillbaka, jag lovar.
Miss Strano? Ni är vaken.
Jisses... Jag är verkligen ledsen.
Jag heter Doug Robertson. Jag arbetar för Baier Corp.
Vi är här för att städa upp allt.
Var de ni som orsakade det här?
Tja, jag skulle snarare säga att en slarvig tågförare orsakade det här.
Men, ja, vi är tillverkaren av kemikalierna som...
Kemikalierna. Det var inte meningen att de skulle blandas samman.
Baier Corp går alltid igenom de mest rigorösa säkerhetsåtgärderna.
Om ni skriver under här tar vi hand om resten.
Allt kommer att bli bra, Rae.
På Baier Corp är vi medvetna om att pengar inte kan ersätta allt...
...men det betyder inte att vi inte erbjuder ekonomisk kompensation ändå.
Du måste bygga upp ditt liv igen, bit för bit.
På Baier Corp ber vi om ursäkt från djupet av vårt hjärta-
- för all smärta och lidande du behövt uppleva.
Jag kan inte ens föreställa mig vad du måste gå igenom just nu.
Men om du bara skriver under, tar vi hand om dig, dina nära och kära...
Helvete!
Jag försökte bara att hjälpa dig. Jag ville bara hjälp...
Dra åt helvete!